Tänään pohdiskelin Jehovan todistajien tapaa yhdistää tieto ja usko omituisella tavalla.
Tietohan on sitä, että tietää jonkun asian olevan totta. Tieto ei vaadi uskoa.
Usko taas on sitä, että uskoo johonkin, josta ei voi olla varma. Uskoo siis johonkin, josta ei välttämättä ole täyttä tietoa.
Jehovan todistajilla on tapana sotkea "tieto", esimerkiksi vihjaavasti kirjassa "Tieto joka johtaa ikuiseen elämään" - vaikka eihän siinä suoranaisesti ole kyseessä mikään perusteltu "faktatieto" vaan uskomus.
Kokouksissa usein painotetaan sitä, että täytyy hankkia tietoa raamatusta (lue: Vartiotornista) ja sitä kautta vakuuttua "Totuudesta". Mielestäni tässä viedään uskolta pohja pois, sillä eihän tieto vaadi uskoa. Toki on hyvä tietää mihin uskoo, mutta Jehovan todistajuus on usein melko "tietämyspohjaista" eikä se kovinkaan paljoa tarvitse uskoa yliluonnollisuuksiin.
Vapaissa suunnissa, kuten helluntalaisuudessa, korostetaan ihmeparannuksia ja muita taitatemppuja, jotka vaativat uskoa ilman järkeviä todisteita. Todistajat taas pyrkivät liiankin loogisiin selityksiin.
Kaikelle täytyy olla "looginen" selitys, jottei mitään tarvitse jättää uskon varaan. Ovatko Jehovan todistajat heikkoja uskossaan?
Lehtiveli kirjoitti:Jehovan todistajilla on tapana sotkea "tieto", esimerkiksi vihjaavasti kirjassa "Tieto joka johtaa ikuiseen elämään" - vaikka eihän siinä suoranaisesti ole kyseessä mikään perusteltu "faktatieto" vaan uskomus.
Sotkeminen on juuri oikea sana tässä aiheessa. Vt-seura vahvistaa usko-sanan merkitystä hämärtämällä tieto-sanan merkitystä. Molemmat leivotaan sitten yhteen ja asia jätetään siihen:
”Tosi uskon täytyy perustua tietoon, ja sellainen tieto saa Jumalan lupaamat asiat tulemaan niin todellisiksi kuin ne jo nähtäisiin.” (Vartiotorni 15. kesäkuuta 1985 sivu 6)
”Usko tulee täsmällisen tiedon kautta, ja tuo tieto sisältää tosiasioita, joihin perustaa oikeat ratkaisut.” (Vartiotorni 1. syyskuuta 1984 sivu 3)
Jotta pääasia ei unohtuisi, niin tieto on oleellinen osa myös lahjoitusalttiutta, eikä nyt ole kyseessä synttärilahja:
”Runsas usko ja tieto sekä aito rakkaus toisiin kristittyihin saisi korinttilaiset antamaan oma-aloitteisesti (2. Korinttilaisille 8:7, 8).” (Vartiotorni 1. joulukuuta 2002 sivu 5)
”Usko, tieto ja rakkaus edistävät iloista antamista” (Vartiotorni 15. tammikuuta 1992 sivu 16)
Nyt kun bisnespuolikin on koluttu, niin käteen jää kylmä totuus; koska 'tutkivaa journalismia' ei noissa ympyröissä voi harjoittaa, niin tieto on Vt-seuran kullakin hetkellä tiedoksi esittämä asia.
Esimerkiksi aiemmin Vt-seura 'tiesi' Jeesuksen palanneen vuonna 1874, nyt Vt-seura 'tietää' Jeesuksen palanneen 1914. Vastaavia esimerkkejä on pilvin pimein, eli vuosilukuja riittää:
Pyrkimykseni olkoon kaikkia miellyttävän keskusteluilmapiirin luominen.
Lehtiveli kirjoitti:Kaikelle täytyy olla "looginen" selitys, jottei mitään tarvitse jättää uskon varaan. Ovatko Jehovan todistajat heikkoja uskossaan?
Ovat!
Voin ainakin omasta kokemuksestani sanoa, että silloinkin kun olin täydellisesti lahkon aivopesemä, minulla ei ollut varsinaista uskoa. En ole koskaan ollut luonteeltani uskonnollinen, joten pidin vähän pöhköinä niitä ihmisiä (esim. juuri helluntailaisia) joiden uskonto perustui pelkkään sokeaan uskomiseen.
Tuppaan ajattelemaan asioita aika maallisesti ja tieteellisesti, joten ainoa tapa saada minut uskomaan johonkin on nimenomaan esittää sille loogiset perustelut. Niinpä Seuran näennäislooginen soopa upposi minuun hyvin. Minä "uskoin" jumalaan, koska sille oli mielestäni loogiset perustelut. Kun logiikka mureni, meni pohja myös kaikelta "uskolta".
Sittemmin olen oppinut, että uskoa ja logiikkaa on turha sekoittaa keskenään.
Tuppaan ajattelemaan asioita aika maallisesti ja tieteellisesti, joten ainoa tapa saada minut uskomaan johonkin on nimenomaan esittää sille loogiset perustelut. Niinpä Seuran näennäislooginen soopa upposi minuun hyvin. Minä "uskoin" jumalaan, koska sille oli mielestäni loogiset perustelut. Kun logiikka mureni, meni pohja myös kaikelta "uskolta".
Sittemmin olen oppinut, että uskoa ja logiikkaa on turha sekoittaa keskenään.
Oikeastaan täysin identtinen kokemus omiini verrattuna
Jumala ja logiikka ei täysin sovi keskenään. Jotenkin itselleni tulee sellainen fiilis, että Jehovan todistajat yrittävät olla ns. "tieteellinen uskonto" siinämielessä, että perustelut tulisi olla loogisia ja sellaisia jotka eivät vaadi uskoa.
Lähipiirissäni on muutama helluntalainen, enkä kyllä vieläkään ymmärrä heidän uskoaan.
Lehtiveli kirjoitti:
Oikeastaan täysin identtinen kokemus omiini verrattuna :D
Jumala ja logiikka ei täysin sovi keskenään. Jotenkin itselleni tulee sellainen fiilis, että Jehovan todistajat yrittävät olla ns. "tieteellinen uskonto" siinämielessä, että perustelut tulisi olla loogisia ja sellaisia jotka eivät vaadi uskoa.
:roll:
Mielestäni Jehovan todistajien uskon heikkous näkyy myös siinä kun heidän täytyy jatkuvasti etsiä toisten uskontojen huonoja puolia, kun taas oikean uskon mielestäni tulisi näkyä enemmän positiivisena elämän asenteena eikä kirjaviisautena ja lopun odotuksena.
Ariadna kirjoitti:Mielestäni Jehovan todistajien uskon heikkous näkyy myös siinä kun heidän täytyy jatkuvasti etsiä toisten uskontojen huonoja puolia, kun taas oikean uskon mielestäni tulisi näkyä enemmän positiivisena elämän asenteena eikä kirjaviisautena ja lopun odotuksena.
Tälle vianhaulle on luonnollinen selitys. Jos perustaa uuden uskonnon vaikka katolisuuden pohjalle, on oltava paavillisempi kuin paavi. Näin juuri Russell toimi, kokeili ensin (Second ei Seventh Day) adventismia ja otti siitä vauhdin. Sitten hyökkäsi Katolista kirkkoa vastaan kaikin voimin, tuntien olevansa katolisia kertaluokkaa parempi sekä hitusen parempi kuin adventistit.
Lopun odotus tuli huomenlahjana, koska adventismi pohjasi millerismiin, joka taas ei pohjannut muuhun kuin lopun odotukseen. Tosin pidän William Milleriä hyvänä esikuvana eräässä suhteessa - hän lopetti hassutuksen kun huomasi olleensa väärässä.
Pyrkimykseni olkoon kaikkia miellyttävän keskusteluilmapiirin luominen.
Itsekin näin jälkikäteen olen ihmetellyt Jehovan todistajien tapaa järkeistää uskonsa. Silloin se tuntui hyvin loogiselta, ihmekös tuo tietysti kun ei muuhun ollut tutustunutkaan.
Syyttelimme jopa helluntalaisia, kuinka näillä on sokeaa uskoa ilman todisteita. Mutta itsellä sitä sitten muka oli vedenpitävät todisteet uskoonsa.
"Uskonto on ansa ja kiristysryöstöä." - J. F. Rutherford, Vartiotorniseuran presidentti "Religion is dangerous because it allows human beings who don't have all the answers to think that they do." - Bill Maher, Religulous
Alueveli kirjoitti:Itsekin näin jälkikäteen olen ihmetellyt Jehovan todistajien tapaa järkeistää uskonsa. Silloin se tuntui hyvin loogiselta, ihmekös tuo tietysti kun ei muuhun ollut tutustunutkaan.
Syyttelimme jopa helluntalaisia, kuinka näillä on sokeaa uskoa ilman todisteita. Mutta itsellä sitä sitten muka oli vedenpitävät todisteet uskoonsa.
Eikös nuo helluntalaiset ole niitä ei toivotuimpia ovenavaajia ja keskustelukumppaneita jehovantodistajien keskuudessa. Heille kun riittää pelkkä usko, ja silloin ei vt-seuran kehittelemä näennäisesti järkiperäinen, uskonnollinen ajattelumaailma herätä sen kummempia fiilareita. Onhan tuo eittämättä rasittavaa jos ei oma - täysin järkeenkäypä - ajattelumaailma uppoakaan toiseen ihmiseen, joka vielä kehtaa väittää, että on uskovainen
Tulikin mieleeni eräs keskustelu jehovantodistajana kun ovellemme tuli paikallinen helluntaisaarnaaja (vai miksi nuo heitä nimittävätkään). Emme oikein millään päässeet yhteisymmärrykseen tästä klassisesta "usko ilman tekoja on kuollut"-ajatuksesta. Minä se tietenkin ylväästi kerroin kuinka jehovantodistajat pitävät tästäkin kohdasta kirjaimellisesti kiinni ja saarnaavat maailmanlaajuisesti hyvää uutista. Ei sitten tullut pieneen mieleenikään, että nuo raamatussa mainitut teot voisivat olla jotain muuta kuin vartiotorniseuran kehittelemän uskonnon ja kirjallisuuden levittämistä. Nooh, sellaasta se on kun on vt-seuran istuttama tarve olla raamatullisissa asioissa aina oikeassa.
"Jos Seura sanoisi minulle, että tämä kirja on musta vihreän sijaan, minä sanoisin: 'Kappas vaan, voisin vaikka vannoa, että se on vihreä, mutta jos Seura sanoo, että se on musta, niin se on musta!'" - Bart Thompson - piirivalvoja
Tony Syrjänen kirjoitti:
Ei sitten tullut pieneen mieleenikään, että nuo raamatussa mainitut teot voisivat olla jotain muuta kuin vartiotorniseuran kehittelemän uskonnon ja kirjallisuuden levittämistä. Nooh, sellaasta se on kun on vt-seuran istuttama tarve olla raamatullisissa asioissa aina oikeassa.
Ja toisaalta, saarnaavathan helluntalaisetkin jeesuksesta ympäri maailman omissa kirkoissaan, ja lähetystyöntekijät taitavat jopa käydä ovelta ovelle..
Jehovan todistajathan eivät tietenkään laske tätä...
Lehtiveli kirjoitti:Ja toisaalta, saarnaavathan helluntalaisetkin jeesuksesta ympäri maailman omissa kirkoissaan, ja lähetystyöntekijät taitavat jopa käydä ovelta ovelle..
Jehovan todistajathan eivät tietenkään laske tätä...
Mormooneista puhumattakaan. Meilläkin on nykyisessä osoitteessa käynyt kerran mormoonipoikia, mutta ei kertaakaan todistajia, tosin, en ihmettele yhtään etteivät ole vaivautuneet juuri meikäläisen ovelle...
Tuli muuten mieleen, kun vt-seura mielellään morkkaa muita uskontoja, tietääkö joku palstalaisista onko kirjallisuudessa päästy map:en kimppuun, ja jos on, niin millä intensiteetillä?
"Jos Seura sanoisi minulle, että tämä kirja on musta vihreän sijaan, minä sanoisin: 'Kappas vaan, voisin vaikka vannoa, että se on vihreä, mutta jos Seura sanoo, että se on musta, niin se on musta!'" - Bart Thompson - piirivalvoja
Tony Syrjänen kirjoitti:Tuli muuten mieleen, kun vt-seura mielellään morkkaa muita uskontoja, tietääkö joku palstalaisista onko kirjallisuudessa päästy map:en kimppuun, ja jos on, niin millä intensiteetillä?
Kyllä on. Yksi aika pitkä kirjoitelma on ollut, jossa ote oli muistaakseni aluksi aika neutraali, jopa kehuva, mutta sitten otettiin kriittinen kanta ja tutustutaan mm. mappi-kirkon historiaan ja hassuihin oppeihin yms. Sitä oli hassua lukea, kun vastaava juttu jt:sta kategorisoitaisiin varmasti demonien tuotannoksi. Ei pysty nyt näyttämään kun ei ole romppua koneella. Joku muu varmaan voisi.
gloo kirjoitti:
Kyllä on. Yksi aika pitkä kirjoitelma on ollut, jossa ote oli muistaakseni aluksi aika neutraali, jopa kehuva, mutta sitten otettiin kriittinen kanta ja tutustutaan mm. mappi-kirkon historiaan ja hassuihin oppeihin yms. Sitä oli hassua lukea, kun vastaava juttu jt:sta kategorisoitaisiin varmasti demonien tuotannoksi. Ei pysty nyt näyttämään kun ei ole romppua koneella. Joku muu varmaan voisi.
Etsikääpäs joku kyseinen kirjoitus, sille olisi käyttöä...
UTAHIN Salt Lake Cityssä sijaitseva mormonitemppeli on MAP-kirkolle (myöhempien aikojen pyhille) heidän uskonsa ylväs symboli. Ahkeruus, perhearvot ja taloudellinen omavaraisuus ovat mormonien tärkeitä tunnuksia. Mormonien lähetystyöntekijät rintapielessään olevine nimilappuineen ovat tuttu näky ympäri maailman. Jotkin sisäiset asiat, jotka ovat mormoneille pyhiä, ovat kuitenkin piilossa ulkopuolisilta. Mormonikirkko on tästä syystä jatkuvasti sensaatiomaisten huhujen kohteena. Puolueeton arvio ei kuitenkaan saa perustua halpahintaisiin tarinoihin, vaan tosiasioihin. Mitä voimme saada selville tästä paljon parjatusta uskonnosta?
Joseph Smithin kirkko nykyään
Mormonit uskovat uskontonsa olevan ennallistettu tosi kirkko siihen kuuluvine papistoineen, seremonioineen ja tapoineen. Tästä johtuu sen virallinen nimi, Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko. Mormonikirkossa ei ole pappien ja maallikkojen välillä eroa. Sen sijaan jokainen 12-vuotias ja sitä vanhempi kelvollinen miespuolinen jäsen voi saada erilaisia tehtäviä kirkon piirissä ja 16-vuotiaana päästä papiksi.
Valtaosa kirkon viroissa olevista toimii tehtävissään palkatta, ja mormoniperheet ovat mukana monissa ohjelmissa, joita heidän paikallisseurakuntansa tukevat. Seurakuntatasolla vanhimmat, piispat ja vaarnanjohtajat valvovat kirkon hyvin organisoitua toimintaa. Kahdentoista apostolin neuvosto johtaa Salt Lake Citystä käsin toimintaa koko maailmassa. Kirkon johdossa on ylinnä profeetaksi, näkijäksi ja ilmoituksensaajaksi tunnustetun presidentin ja tämän kahden neuvonantajan muodostama presidenttikunnan koorumi eli ensimmäinen presidenttikunta.
Useilla seremonioilla ja tavoilla on vaikutuksensa hartaitten mormonien elämään. Kaste, joka on merkkinä katumuksesta ja tottelevaisuudesta, voidaan toimittaa kahdeksan vuoden ikäisenä. Peseytyminen ja voiteleminen puhdistavat ja pyhittävät mormonin. Temppelilahjoitusseremonian yhteydessä hän tekee erinäisiä liittoja eli lupauksia ja pukeutuu erityiseen temppelialuspukineeseen, jota hän käyttää loppuelämänsä suojana pahaa vastaan ja muistuttamaan tehdyistä vaitiololupauksista. Mormoniavioparit voivat myös sinetöidä avioliittonsa temppelissä kestämään ”ajaksi ja kaikeksi ikuisuudeksi”, jotta heidän perheensä voi pysyä koossa taivaassa, missä aviopari voi jatkaa lasten hankkimista.
Mormonikirkko on saanut paljon kiitosta hyväntekeväisyysohjelmastaan, joka on luotu sen takia, että ”joutilaisuuden kirous poistuisi”. Se rahoitetaan siten, että jäsenet luopuvat kahdesta ateriastaan kuukaudessa ja lahjoittavat niiden arvon kirkolleen. He joutuvat myös maksamaan tuloistaan tarkat kymmenykset. Mormonien lähetystyöntekijät elävät sukulaisten ja ystävien avustamina. Lähetystyöntekijät ovat yleensä nuoria miehiä ja naisia, ja he ovat noin kaksi vuotta lähetystyössä.
Uhrautuvuus, läheiset perhesiteet ja sosiaalinen vastuuntunto ovat tärkeällä sijalla mormonien elämässä. Mitä on sanottava mormonien uskonkäsityksistä?
Mormonit ja Raamattu
”Me uskomme, että Raamattu on Jumalan sanaa, sikäli kuin se on oikein käännetty”, sanotaan mormonien kahdeksannessa uskonkappaleessa. Siinä kuitenkin jatketaan: ”Me uskomme, että myös Mormonin Kirja on Jumalan sanaa.” Moni voi nyt kysyä, miksi täytyy olla muitakin peruskirjoja.
Mormonivanhin Bruce R. McConkie selittää: ”Maailmassa ei ole muita ihmisiä, jotka pitäisivät Raamattua yhtä suuressa arvossa kuin – – [mormonit]. – – Emme kuitenkaan usko – – että Raamattu sisältää kaiken sen, mikä on välttämätöntä pelastuksen saamiseksi.” Presidentti Gordon B. Hinckley kirjoittaa, että lukuisat eri lahkot ja kirkkokunnat ”ovat todiste Raamatun puutteellisuudesta” (What of the Mormons?).
Mormonikirjoittajat suhtautuvat hyvin epäilevästi Raamatun luotettavuuteen, koska siihen väitetään tehdyn poistoja ja siinä väitetään olevan käännösvirheitä. Mormoniapostoli James E. Talmage antaa kirjassaan Uskonkappaleet seuraavan kehotuksen: ”Luettakoon Raamattua sen vuoksi kunnioittaen ja hartaasti rukoillen ja etsiköön lukija alati Hengen valkeutta voidakseen erottaa totuuden ja ihmisten erheet.” Orson Pratt, eräs mormonikirkon varhaiskauden apostoleista, meni vielä pitemmälle: ”Kuka tietää, onko koko Raamatussa yksikään jae säilynyt turmeltumattomana?”
Mormonit eivät näytä olevan tässä asiassa selvillä kaikista tosiseikoista. Totta on, että Raamatun tekstiä on jäljennetty ja käännetty yhä uudelleen vuosien kuluessa. On silti olemassa ylenpalttisesti todisteita sen puolesta, että Raamatun teksti on säilynyt olennaisilta osiltaan puhtaana. Tuhansia vanhoja heprean- ja kreikankielisiä käsikirjoituksia on tutkittu vertaamalla niitä uudempiin Raamatun jäljennöksiin. Esimerkiksi 100-luvulta eaa. peräisin olevaa, Kuolleenmeren alueelta löydettyä Jesajan kirjakääröä on verrattu erääseen yli tuhat vuotta nuorempaan käsikirjoitukseen. Oliko tekstiin päässyt pujahtamaan vakavia virheitä? Ei ollut, sillä eräs tiedemies sanoo tutkimuksessaan, että ne harvat poikkeavuudet, jotka on löydetty, ”olivat enimmäkseen selviä kirjoitusvirheitä ja erilaisia kirjoitustapoja”.
Käytettyään lähes ihmisiän tiiviiseen tutkimustyöhön entinen British Museumin johtaja Sir Frederic Kenyon lausui: ”Kristitty voi ottaa koko Raamatun käteensä ja sanoa pelottomasti ja epäröimättä, että hän pitää siinä aitoa Jumalan sanaa, joka on säilynyt sukupolvelta toiselle läpi vuosisatojen, ilman että siitä olisi hävinnyt mitään olennaista.” Seuraavat psalminkirjoittajan sanat pitävät siis paikkansa tänäkin päivänä: ”Herran sanat ovat selkeitä sanoja, hopeata, joka kirkkaana valuu sulattimesta maahan, seitsenkertaisesti puhdistettua.” (Psalmit 12:7, vuoden 1938 kirkkoraamattu.) Tarvitsemmeko me todellisuudessa vielä jotakin muuta?
Mormonin Kirja toteaa moittivasti 2. Nefin kirjan 29:6:ssa: ”Sinua mieletöntä, joka sanot: Raamattu, meillä on jo Raamattu, emmekä me enää tarvitse muuta Raamattua.” Monet mormonit ovat kuitenkin miettineet apostoli Paavalin ankaria sanoja, jotka ovat Raamatussa Galatalaiskirjeen 1:8:ssa (KR-38): ”Vaikka me, tai vaikka enkeli taivaasta julistaisi teille evankeliumia, joka on vastoin sitä, minkä me olemme teille julistaneet, hän olkoon kirottu.”
Mormonioppineet selittävät, että tämä uusi peruskirja ei mene yli sen, mitä sanotaan Raamatussa, vaan että se ainoastaan selventää ja täydentää sitä. ”Näiden kahden välillä ei ole ristiriitaa”, kirjoittaa Rex E. Lee, Brigham Youngin yliopiston rehtori. ”Raamattu ja Mormonin Kirja opettavat molemmat samaa pelastussuunnitelmaa.” Ovatko nämä kirjat yhtäpitäviä? Tarkastellaanpa mormonien pelastussuunnitelmaa.
”Ihmisestä voi tulla sellainen kuin Jumala on nyt”
”Olemme olleet olemassa henkiolentoina jo ennen tätä elämää, vaikka emme muistakaan sitä”, Lee selittää. Mormonien käsitys ikuisesti jatkuvasta yhä korkeammalle kehittymisestä sisältää sen, että ihminen voi ehdottoman tottelevaisuuden avulla kehittyä jumalaksi – samanlaiseksi luojaksi kuin Jumala. ”Jumala itse oli ennen sellainen kuin me olemme nyt, ja hän on nykyään ylhäisessä asemassa oleva Ihminen ja istuu valtaistuimella kaukana taivaassa”, sanoi Joseph Smith. ”Teidän on opeteltava olemaan itse Jumalia – – samoin kuin kaikki Jumalat ovat tehneet ennen teitä.” Mormoniprofeetta Lorenzo Snow sanoi: ”Jumala oli joskus aikaisemmin sellainen kuin ihminen on nyt; ihmisestä voi tulla sellainen kuin Jumala on nyt.”
Tällaisenko tulevaisuuden Raamattu esittää sivuillaan? Ainoa Raamatussa mainittu jumaluuden tarjous oli se tyhjä lupaus, jonka Saatana Panettelija antoi Eedenin puutarhassa (1. Mooseksen kirja 3:5). Raamatusta käy ilmi, että Jumala loi Aadamin ja Eevan elämään maan päällä, ja että hän käski heidän tuottaa täydellisen ihmissuvun, joka voisi ikuisesti viettää täällä onnellista elämää (1. Mooseksen kirja 1:28; 3:22; Psalmit 37:29; Jesaja 65:21–25). Aadamin harkittu tottelemattomuus tuotti synnin ja kuoleman maailmaan (Roomalaisille 5:12).
Mormonin Kirja sanoo, että jos aiemmin henkiolentoina eläneet Aadam ja Eeva olisivat pysyneet synnittöminä, he olisivat jääneet lapsettomiksi ja vaille iloa, yksin paratiisiin. Sen mukaan ensimmäisen avioparin synti koski sukupuolisuhteita ja lasten hankkimista. ”Aadam lankesi, jotta ihmisiä syntyisi; ja ihmiset ovat, jotta heillä olisi ilo.” (2. Nefin kirja 2:22, 23, 25.) Henkiolentojen sanotaan näin ollen odottavan taivaassa tilaisuutta saada elää syntisellä maapallolla – mikä on välttämätön vaihe kehityksessä, joka vie kohti täydellisyyttä ja jumaluutta. Mormonikirkon lehti Ensign sanoo: ”Me emme suhtaudu halveksivasti siihen, mitä Aadam ja Eeva tekivät, vaan pidämme sitä suuressa arvossa.”
Joseph Fielding Smith, Joseph Smithin veljen pojanpoika, kirjoittaa: ”Tämä opinkohta [jonka mukaan ihminen on elänyt henkimaailmassa] näkyy Raamatussa vain usvan tai sumun läpi – – koska Raamatusta on otettu pois monia selviä ja arvokkaita asioita.” Hän jatkaa: ”Tämä käsitys perustuu kirkon 6. toukokuuta 1833 saamaan ilmoitukseen.” Mormonien oppi siis kyllä tunnustaa Raamatun auktoriteetin, mutta jos tämä oppi on joissakin asioissa ristiriidassa Raamatun kanssa, niin se ilman muuta antaa suuremman arvon mormoniprofeettojen sanoille kuin Raamatulle.
Mormonin Kirja – uskon kulmakivi
Joseph Smith ylisti Mormonin Kirjaa ”virheettömimmäksi kaikista maailman kirjoista ja uskontomme kulmakiveksi”. Eräitten kultalevyjen on sanottu olleen hänen kirjoitustensa kirjallisena lähteenä. Yksitoista mormonia todisti nähneensä nämä levyt. Smithin kertoman mukaan levyt kuitenkin otettiin taivaaseen sen jälkeen, kun tämä asiakirja oli saatu valmiiksi. Ne eivät siis ole enää käytettävissä tekstianalyysiä varten.
Kallisarvoinen Helmi (ks. tekstiruutua sivulta 20) kertoo professori Charles Anthonista, jolle näytettiin kirjoitusmerkkejä, jotka oli jäljennetty kultalevyistä. Hän ilmoitti, että ne olivat aitoja ja että käännös oli tehty oikein. Kertomus sanoo hänen kuitenkin peruuttaneen lausuntonsa, kun hän oli saanut tietää, mistä levyt olivat peräisin. Tämä kertomus näyttää kuitenkin sotivan sitä Smithin väitettä vastaan, jonka mukaan ainoastaan hänellä oli levyjen kielen kääntämisen lahja, ”se tieto, jota maailma oli jäänyt paitsi”. Olisiko Anthon voinut todistaa oikeaksi tekstin, jota hän ei kyennyt lukemaan eikä siksi myöskään kääntämään?
Mormonin Kirjassa on runsaasti lainauksia Raamatun englanninkielisestä Kuningas Jaakon käännöksestä, jonka Shakespearen ajalta periytyvää kieltä pidettiin jo Joseph Smithin päivinä vanhahtavana. Joitakin Mormonin Kirjan lukijoita on vaivannut se, että tämä kirjoista ”virheettömin” sisältää ainakin 27 000 sellaista sanaa, jotka on suoraan lainattu tästä raamatunkäännöksestä, jonka sanotaan olevan täynnä virheitä ja jota Smith myöhemmin ryhtyi tarkistamaan. (Ks. tekstiruutua sivulta 20.)
Kun Mormonin Kirjan ensimmäistä laitosta vertaillaan nykyisin käytössä oleviin laitoksiin, paljastuu eräs monille mormoneille yllätyksenä tuleva tosiasia: kirjaan, josta sanotaan, että se ”on käännetty Jumalan lahjan ja voiman avulla”, onkin tehty runsaasti kieli- ja kirjoitusasuun sekä sisältöön vaikuttaneita muutoksia. Esimerkiksi siitä, kuka ”iankaikkinen Isä” on, ei näytä olevan selvyyttä. Ensimmäinen laitos sanoo 1. Nefin kirjan 13:40:ssä, että ”Jumalan Karitsa on iankaikkinen Isä”. Uudemmat laitokset kuitenkin sanovat, että ”Jumalan Karitsa on iankaikkisen Isän poika”. (Kursivointi meidän.) Mormonin Kirjan kaksi alkuperäistä käsikirjoitusta vuodelta 1830 ovat yhä olemassa. Toinen niistä on Uudelleen Järjestetyn Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon hallussa, ja siihen on rivien väliin lisätty sanat ”the Son” (poika).
Mitä mormonien peruskirjaan Opin ja Liittojen Kirja tulee, niin mormonioppinut Lyndon W. Cook selittää teoksensa esipuheessa: ”Komiteat, jotka oli nimitetty huolehtimaan eräitten ilmoitusten julkaisukuntoon saattamisesta, ovat niitä tarkistaessaan havainneet, että niiden tekstiin oli tehty merkittäviä lisäyksiä ja poistoja.” (The Revelations of the Prophet Joseph Smith.) Eräs tällainen muutos löytyy ”Käskyjen Kirjasta” (Book of Commandments 4:2), jossa Smithistä sanotaan: ”Hänellä on tämän kirjan kääntämisen lahja – – en aio antaa hänelle muita lahjoja.” Kun tämä ilmoitus sitten julkaistiin uudelleen, vuonna 1835 painetussa Opin ja Liittojen Kirjassa, niin siinä luki: ”Sillä minä en tule antamaan sinulle mitään muuta lahjaa, ennen kuin kääntäminen on loppuun suoritettu.” (5:4.)
Historian arvoituksia
Joidenkuiden on vaikea sovittaa yhteen sitä, että noin 20 juutalaisen sanotaan lähteneen Jerusalemista vuonna 600 eaa. Amerikkaan ja että he jo vajaan 30 vuoden kuluttua olivat lisääntyneet ja jakautuneet kahdeksi kansaksi! (2. Nefin kirja 5:28.) Tämän pienen joukon sanotaan rakentaneen 19 vuoden kuluessa Amerikkaan saapumisestaan temppelin, jonka ”rakennustapa oli sama kuin Salomonin temppelissä, ja työ oli suoritettu erinomaisen taidokkaasti”. Se oli varmastikin valtaisa urakka. Salomon temppeliä rakennettiin Jerusalemiin seitsemän vuotta, ja siihen tarvittiin lähes 200 000 työläistä, käsityöläistä ja valvojaa. (2. Nefin kirja 5:16; vrt. 1. Kuninkaiden kirja 5, 6.)
Huolellisia Mormonin Kirjan lukijoita on askarruttanut se, että jotkin asiat eivät näytä noudattavan oikeaa aikajärjestystä. Esimerkiksi Apostolien tekojen 11:26:ssa sanotaan: ”Antiokiassa ruvettiin opetuslapsia ensiksi nimittämään kristityiksi.” (KR-38.) Alman kirjan 46:15:ssä, jonka sanotaan kertovan vuoden 73 eaa. tapahtumista, kuitenkin mainitaan, että Amerikassa olisi ollut kristittyjä jo ennen Kristuksen tuloa maan päälle.
Mormonin Kirja antaa itsestään sen kuvan, että se on pikemminkin historiallinen kertomus kuin opillinen tutkielma. Sanapari ”ja tapahtui” esiintyy nykyisin käytössä olevassa laitoksessa noin 1 200 kertaa – vuoden 1830 laitoksessa noin 2 000 kertaa. Monet Raamatussa mainitut paikkakunnat ovat yhä olemassa, mutta käytännöllisesti katsoen kaikki Mormonin Kirjassa nimeltä mainitut paikat ovat sellaisia, että niiden sijaintia ei tiedetä. Näitä ovat esimerkiksi Gimgimno ja Seesrom.
Kirja kertoo suurista asutuksista, joita olisi ollut kaikkialla Pohjois-Amerikan mantereella. Helamanin kirjan 3:8:ssa sanotaan: ”Ja tapahtui, että he lisääntyivät ja levittäytyivät – – alkoivat peittää koko maan.” Mormonin kirjan 1:7:n mukaan ”koko maan pinta oli rakennusten peittämä”. Monet kuitenkin kysyvät, missä ovat nykyään näiden joka suuntaan levittäytyneiden kulttuurien jäännökset. Missä ovat nefiläisten valmistamat esineet, esimerkiksi kultarahat, miekat, kilvet ja rintahaarniskat? (Alman kirja 11:4; 43:18–20.)
Tämän kaltaisten kysymysten pitäisi saada mormonikirkon jäsenet pohtimaan vakavasti mormoni Rex E. Leen sanoja: ”Mormonismin aitous seisoo tai kaatuu sen kirjan mukana, josta kirkkomme on saanut kutsumanimensä.” Uskonto, joka perustuu vankkaan Raamatun tuntemukseen eikä vain tunnepitoiseen rukouselämykseen, on haaste vilpittömille mormoneille – samoin kaikille niille, jotka sanovat olevansa kristittyjä.
Ennallistuksen perusta
Uskonnollinen sekasorto, jonka Joseph Smith näki ympärillään, sai hänet kääntämään selkänsä senaikaisille keskenään riiteleville lahkoille. Muutkin arvossa pidetyt miehet ovat ennen häntä, hänen aikanaan ja hänen jälkeensä yrittäneet palata takaisin tosi uskontoon.
Mikä on tosi kristillisyyden malli? Eikö se olekin Kristus, joka jätti ”esikuvan, että te noudattaisitte hänen jälkiänsä”? (1. Pietarin kirje 2:21, KR-38.) Jeesuksen Kristuksen elämä on jyrkästi ristiriidassa mormonien teologian kanssa. Vaikka Jeesus ei ollut askeetti, hänen yksinkertainen elämänsä oli vailla kunnianhimoa, joka olisi saanut hänet keräämään rikkauksia, kunniaa tai poliittista valtaa. Häntä vainottiin, koska hän ei ’ollut maailmasta’ (Johannes 17:16, KR-38). Kristuksen palveluksen tärkein tavoite oli hänen Isänsä Jehovan ylistäminen ja Hänen nimensä pyhittäminen. Sama pitää paikkansa Jeesuksen aidoista opetuslapsista. He pitävät omaa pelastustaan vähemmän tärkeänä.
Jeesus opetti Jumalan sanaa, siteerasi sitä usein ja eli sen mukaan. Brigham Young on sanonut Raamatusta: ”Me pidämme tätä kirjaa oppaanamme, käyttäytymisemme ohjenuorana; me pidämme sitä uskomme perustana. Se osoittaa tien pelastukseen.” (Journal of Discourses, 8. osa, s. 236.) Niinpä hän kehotti: ”Ottakaa Raamattu ja verratkaa myöhempien aikojen pyhien uskontoa siihen, niin näette, kestääkö se tämän kokeen.” (Discourses of Brigham Young.) Ei ainoastaan mormonikirkon, vaan kaikkien uskontojen, jotka sanovat olevansa kristillisiä, täytyy suostua tähän kokeeseen, sillä Jeesus sanoi: ”Tosi palvojat palvovat Isää hengessä ja totuudessa.” (Johannes 4:23.)
[Alaviitteet]
Aiheesta enemmän Vartiotornin Raamattu- ja Traktaattiseuran julkaisemassa kirjassa Raamattu – Jumalan vai ihmisen sana?.
[Tekstiruutu s. 20]
Mormonien pyhät kirjoitukset
MYÖHEMPIEN AIKOJEN PYHÄT antavat Raamatun ja Mormonin Kirjan lisäksi suuren arvon monille muillekin kirjoituksille.
Opin ja Liittojen Kirja: Tekstikokoelma, joka sisältää lähinnä sellaista aineistoa, jota Joseph Smith sanoi Jumalalta saaduiksi ilmoituksiksi. Niitä on aika ajoin tarkistettu sen mukaan kuin opin kehitys ja tapahtumainkulku ovat sitä vaatineet.
Kallisarvoinen Helmi: Tämä kirja sisältää Joseph Smithin version Raamatussa olevista 1. Mooseksen kirjasta ja Matteuksen 24. luvusta, samoin hänen henkilöhistoriansa. Se sisältää myös Smithin käännöksen papyruksesta, jonka hän oli ostanut vuonna 1835. Hän selitti sen olevan Aabrahamin omaa kirjoitusta, joka kertoo siitä, miten enkeli oli pelastanut hänet papin yritettyä uhrata hänet alttarilla. Papyrus löydettiin uudelleen vuonna 1967, ja joukko egyptologeja tutki sen. Erään raportin mukaan he totesivat, että ”yhdelläkään sanalla tässä käännöksessä, jonka Joseph Smithin väitetään tehneen, ei ollut mitään yhteyttä tämän dokumentin sisältöön”. Se osoittautui niin sanotuksi ”Kuiskausten kirjaksi”, vainajan mukana haudatuksi egyptiläiseksi hautausasiakirjaksi. Smithin alkuperäisestä käsikirjoituksesta käy ilmi, että hän oli kääntänyt ”järveä” tarkoittavan egyptiläisen hieroglyfin 136 erilaisella englannin sanalla.
Joseph Smithin raamatunkäännös: Vuonna 1830 Smith alkoi tarkistaa Raamatun englanninkielistä Kuningas Jaakon käännöstä, mutta työ jäi häneltä kesken. Hän tarkisti noin 3 400 jaetta ja lisäsi paljon aineistoa, esimerkiksi 1. Mooseksen kirjan loppuun profetian, joka kertoo hänen omasta tulemisestaan ”valittuna näkijänä”. Koska käsikirjoitus jäi Smithin leskelle, joka ei seurannut Brigham Youngia, Salt Lake Citystä käsin toimiva kirkko lainaa sitä vain harvoin, vaikka sitä pidetäänkin oikeana.
Muita ”hengen vaikutuksesta” syntyneitä opinkappaleita: Niitä voidaan saada kirkon elävän profeetan välityksellä koska tahansa, ja niillä on samanlainen auktoriteetti kuin Pyhällä Raamatulla. Esimerkistä käy vuonna 1844 pidetty King Follett -puhe. Smith piti tämän saarnan mormonivanhin King Follettin hautajaisissa ja selitti siinä jumalallistunutta ihmistä ja inhimillistynyttä Jumalaa koskevaa opinkappaletta. Se on Journal of Discourses -nimisessä tekstikokoelmassa, joka sisältää Smithin, Youngin ja muiden 1800-luvun arvossa pidettyjen mormonien luentoja.
[Tekstiruutu s. 21]
Mormonien jumalat
Jumala: Kaikkien Jumalten Isä, jolla on lihaa ja luuta oleva ruumis (Opin ja Liittojen Kirja 130:22).
Elohim: Toisinaan tarkoittaa yhtä olentoa. Sanotaan olevan myös niiden Jumalten neuvosto, jotka antoivat maapallolle järjestyksen ja muodon. (Opin ja Liittojen Kirja 121:32; Kallisarvoinen Helmi, Aabrahamin kirja 4:1; Journal of Discourses, 1. osa, s. 51.)
Jeesus: Kaiken maan Jumala ja Luoja, Vapahtaja (3. Nefin kirja 9:15; 11:14).
Jehova: Vanhan testamentin Jeesukselle antama nimi (vrt. Mormonin kirja 3:22; Moronin kirja 10:34; ja Mormonin Kirjan hakemisto).
Kolminaisuus: Kolmen erillisen henkiolennon, lihaa ja luuta olevan Isän ja Pojan sekä Pyhän Hengen, muodostama Jumala (Alman kirja 11:44; 3. Nefin kirja 11:27).
Aadam: Auttoi Jeesusta maailman luomisessa. Brigham Young on sanonut: ”Isämme Aadam tuli Eedenin puutarhaan – – ja toi mukanaan Eevan, yhden vaimoistaan. – – Hän on Isämme ja Jumalamme.” (Journal of Discourses, 1. osa, s. 50, vuoden 1854 laitos.) Kun Aadam oli tehnyt syntiä, hänestä tuli maailman ensimmäinen kristitty (Kallisarvoinen Helmi, Mooseksen kirja 6:64–66; Ensign, tammikuu 1994, s. 11). Hän on ”Vanhaikäinen” (Opin ja Liittojen Kirja 116) ja Jeesuksen kirjaimellinen, lihallinen Isä (Journal of Discourses, 1. osa, s. 51).
Miikael: Ylienkeli Aadamin toinen nimi (Opin ja Liittojen Kirja 107:54).
[Tekstiruutu s. 23]
Mormonit, nationalismi ja politiikka
JOSEPH SMITH – mormonien käsityksen mukaan profeetta, näkijä ja ilmoituksensaaja – oli myös pormestari, rahastonhoitaja, kenraaliluutnantti ja ehdokas Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa. Monet mormonit ovat hänen esimerkkiään seuraten tarmokkaasti mukana politiikassa. Mormonikirkko on ylpeä amerikkalaisista juuristaan, ja se sanoo Jumalan ohjanneen Yhdysvaltain perustuslain kirjoittamista. Brigham Young on sanonut: ”Kun – – Jumalan Valtakunta ottaa vallan, Yhdysvaltojen lippu tulee liehumaan ylväänä ja puhtaana Vapauden ja samanarvoisten oikeuksien lipputangossa, tahrattomana.”
Mormonien kahdestoista uskonkappale kuuluu: ”Me uskomme, että kuninkaille, presidenteille, hallitusmiehille ja esivalloille tulee olla alamainen ja että tulee kunnioittaa, noudattaa ja ylläpitää lakia.” Miten pitkälle he menevät alamaisuudessaan? Yhdysvaltojen liityttyä mukaan ensimmäiseen maailmansotaan mormonivanhin Stephen L. Richards vakuutti: ”Ketkään eivät ole uskollisempia Yhdysvaltain hallitukselle kuin Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon jäsenet.” ”Kun me taistelemme, me voitamme Jumalan avulla”, sanoi eräs toinen mormonivanhin.
Kahdettatoista uskonkappaletta toteutettiin myös rintamalinjojen toisella puolella. Professori Christine E. King Staffordshiren yliopistosta kirjoittaa: ”Saksan mormoneja kannustettiin tarttumaan aseisiin maansa puolesta ja rukoilemaan sille voittoa.” Mormonikirkko sanoi, että he eivät taistelleet englantilaisia ja amerikkalaisia uskonveljiään vastaan, vaan näiden valtioitten edustajia vastaan. ”Vaikka tällaisen eron tekeminen vaikuttikin haetulta, se kuitenkin rauhoitti Saksan mormonien moraalisia ja uskonnollisia epäilyksiä.”
Kun Hitler oli saanut vallan, mormonit jatkoivat varauksettoman tukensa antamista valtiolle. ”Natsit eivät kohdanneet vastarintaa mormonikirkon taholta, eikä heillä ollut todisteita sen puolesta, että mormonikirkko olisi arvostellut heitä”, King kirjoittaa. Mormoneille tärkeä rodun puhtaus ja isänmaallisuus sopivat hyvin mormonikirkolle, ja monille mormoneille ”heidän uskonsa ja kolmannen valtakunnan politiikan väliset kytkökset olivat selviä”. Kun useat mormonit rohkenivat uhmata Hitleriä, he eivät saaneet tukea kirkkonsa viranhaltijoilta. ”Kirkko oli isänmaallinen ja lojaali, ja se tuomitsi kaikki hyökkäykset natsihallitusta vastaan.” Eräs toisinajattelija jopa erotettiin mormonikirkosta kuolemansa jälkeen, sen jälkeen kun natsit olivat teloittaneet hänet.
Miten erilaisia olivatkaan ne, joita Mormonin Kirja ylistää Alman kirjan 26:32:ssa: ”He olisivat mieluummin uhranneet henkensä kuin ottaneet hengen viholliseltansa, ja he ovat haudanneet sota-aseensa syvälle maahan veljiänsä kohtaan tuntemansa rakkauden tähden.”
Jeesus sanoi Pilatukselle: ”Jos minun kuninkuuteni olisi tästä maailmasta, niin minun palvelijani olisivat taistelleet, ettei minua olisi annettu juutalaisten käsiin.” (Johannes 18:36, KR-38.) Hänen opetuslastensa ei pitänyt tarttua aseisiin puolustaakseen Jumalan omaa Poikaa, saati osallistuakseen valtioitten välisiin sotiin. Heidän tuli rakastaa jopa vihollisiaan. (Matteus 5:44; 2. Korinttilaisille 10:3, 4.)
Nykyään on tosi kristittyjä, jotka yksilöinä ja joukkona ovat säilyttäneet ehdottoman puolueettomuutensa. Kirjassa Mothers in the Fatherland sanotaan: ”Jehovan todistajat ovat perustamisestaan lähtien olleet aina päättäväisesti erillään valtiosta.” Niinpä he Hitlerin hirmuhallinnon aikana ”käytännöllisesti katsoen poikkeuksetta kieltäytyivät tottelemasta millään tavalla natsivaltiota”.
Vaikka tuhannet näistä kristityistä kärsivät marttyyrikuoleman, he suhtautuivat vakavasti seuraaviin Jeesuksen sanoihin: ”Siitä kaikki tuntevat teidät minun opetuslapsikseni, jos teillä on keskinäinen rakkaus.” (Johannes 13:35, KR-38.)
[Alaviitteet]
Helmut Hübener otettiin takaisin mormonikirkkoon vuonna 1948.
[Tekstiruutu s. 24]
Raamattu ja mormonien kirjoitukset eivät yhtäpitäviä
Raamattu: Vaikka Eedenin puutarhan tarkkaa sijaintipaikkaa ei tiedetäkään, se on sijainnut todennäköisesti lähellä Eufrat-virtaa Mesopotamiassa (1. Mooseksen kirja 2:11–14).
Opin ja Liittojen Kirja: Eedenin puutarha sijaitsi Jacksonin piirikunnassa Missourin osavaltiossa (Opin ja Liittojen Kirja 57, presidentti J. F. Smithin selityksen mukaan).
Raamattu: Sielu kuolee (Hesekiel 18:4; Apostolien teot 3:23).
Mormonin Kirja: ”Sielu ei koskaan voinut kuolla.” (Alman kirja 42:9.)
Raamattu: Jeesus syntyi Betlehemissä (Matteus 2:1–6).
Mormonin Kirja: Jeesuksen oli määrä syntyä Jerusalemissa (Alman kirja 7:10).
Raamattu: Jeesus oli siinnyt pyhästä hengestä (Matteus 1:20).
Journal of Discourses: Jeesus ei ollut siinnyt pyhästä hengestä. Hän oli siinnyt lihassa Aadamin oltua sukupuoliyhteydessä Marian kanssa. (Journal of Discourses, 1. osa, s. 50, 51.)
Raamattu: Uusi Jerusalem tulee olemaan taivaassa (Ilmestys 21:2).
Mormonin Kirja: Uusi Jerusalem tulee olemaan maallinen, ja ihmiset rakentavat sen Missouriin Yhdysvaltoihin (3. Nefin kirja 21:23, 24; Opin ja Liittojen Kirja 84:3, 4).
Raamattu: Raamatunkirjoittajat kirjoittivat Jumalan hengen vaikutuksesta Jumalan ajatuksia (2. Pietarin kirje 1:20, 21).
Mormonin Kirja: Sen profeettojen sanotaan kirjoittaneen omien tietojensa mukaisesti (1. Nefin kirja 1:2, 3; Jaakobin kirja 7:26).
Raamattu: Jeesuksen kuolema teki lopun Mooseksen laista, myös kymmenysten maksamisesta. Rahalahjoitusten tulee olla vapaaehtoisia, ei pakollisia. (2. Korinttilaisille 9:7; Galatalaisille 3:10–13, 24, 25; Efesolaisille 2:15.)
Opin ja Liittojen Kirja: ”Totisesti tämä on – – minun kansani kymmenysten päivä, sillä se, joka maksaa kymmenyksensä, ei ole palava hänen [Herran] tulemuksessaan.” (Opin ja Liittojen Kirja 64:23.)
[Kuva s. 25]
Moronin patsas mormonitemppelin katolla Salt Lake Cityssä
Religion was created when the first conman met the first fool
-Mark Twain
Jaakob kirjoitti:Nykyään on tosi kristittyjä, jotka yksilöinä ja joukkona ovat säilyttäneet ehdottoman puolueettomuutensa. Kirjassa Mothers in the Fatherland sanotaan: ”Jehovan todistajat ovat perustamisestaan lähtien olleet aina päättäväisesti erillään valtiosta.” Niinpä he Hitlerin hirmuhallinnon aikana ”käytännöllisesti katsoen poikkeuksetta kieltäytyivät tottelemasta millään tavalla natsivaltiota”.
Voi helvetti, etten paremmin sanoisi. Vartiotorniseura ratsastaa kirjanlainauksella, jotta välttää vastuun:
”käytännöllisesti katsoen poikkeuksetta kieltäytyivät tottelemasta millään tavalla natsivaltiota”.
Tuo kun ei pidä lainkaan paikkaansa. Vaikka tiedot tuolta ovat hieman hajanaisia ja epätarkkoja, niin yllä lainattu on täyttä paskaa. Avasin Pentonin kirjan "Jehovah's Witnesses And The Third Reich" ja se aukesi sattumalta sivuilta 158-159 (johdatusta?). Sivulla 158 kerrotaan, että Saksan suurimman, Dresdenin, seurakunnan jäsenmäärä oli 1200, mutta putosi alle puoleen, ollen lopulta 500.
Saksan salaisen poliisin raportti numero 20 (30. kesäkuuta 1938) kertoo, että tuolla päivämäärällä vapautettiin 516 raamatuntutkijaa, heidän kieltäessään uskonsa omalla allekirjoituksellaan.
Enenpää en lähde kirjaa uudelleenlukemaan vain siksi, että Vt-seura käyttää valheellista todistelua. Ai että keittää kun huomaa, että vilpittömiä jehovantodistajia viedään kuin pässiä narussa. Ehkä kaksin verroin siksi, että huonolla tuurilla voisin olla toistamiseen eräs noista vedätetyistä.
Pyrkimykseni olkoon kaikkia miellyttävän keskusteluilmapiirin luominen.